![](https://www.nedeljnik.rs/wp-content/uploads/2024/08/profimedia-0897178569-552x309.jpg)
Četrdeset osam sati je čitava večnost u američkoj politici, naročito ako ste Džo Bajden i vaša stranka, zajedno sa velikim brojem vaših najbližih saveznika, neumoljivo se okreće protiv vas. U petak ujutro, poruka iz Bajdenovog tabora nije ostavljala prostora za tumačenje. Možda je imao koronu, ali bio je odlučan u tome da nastavi kampanju za reizbor.
Predsednica Bajdenove kampanje, Džen O’Mali Dilon, odlučno je poručila na MSNBC-u da „on ne ide nikuda“, dok je sam aktuelni američki predsednik jasno rekao da se raduje povratku i nastavku borbe protiv pretnji koje predstavlja Trampov „Projekat 2025“. Bajdenova odlučnost je delovala neupitno kada je najavljena njegova poseta Teksasu za narednu nedelju.
Međutim, dok se dan pretvarao u noć, oni koji su sumnjali nisu se stišavali. U petak prošle nedelje, najmanje deset demokrata u Kongresu javno je pozvalo Bajdena da odustane, uključujući istaknute ličnosti poput senatora Šeroda Brauna. Oni su smatrali da je to najbolje za stranku i zemlju zbog pretnje demokratiji koju predstavlja Tramp.
Među onima koji su tražili Bajdenovo povlačenje bili su i bliski saradnici Nensi Pelosi, bivše predsednice Predstavničkog doma. Kongresmenka Zoi Lofgren je Bajdenu jasno stavila do znanja da je njegova kandidatura „na putanji da izgubi Belu kuću i potencijalno ugrozi ključne izbore za Predstavnički dom i Senat“, te ga pozvala da se povuče.
Dok je trajala Bajdenova samoizolacija u njegovoj kući u Ribut Biču, sa prvom damom Džil Bajden koja je mogla da ga podrži samo iz druge sobe, predsednik je mogao da sedi i razmišlja o mnogim svojim političkim „prijateljima“ koji su mu polako okretali leđa. Kako piše New York Times, Bajden je bio besan na Pelosi, koju je krivio za to da je prva pokrenula „kampanju protiv njega“.
Sa njima u vili bili su i dugogodišnji saradnici Eni Tomasini, Stiv Ričeti i Majk Donilon i Entoni Bernal, savetnik prve dame Džil Bajden.
Kada je bio siguran da je doneo odluku, pročitao im je pismo koje će uskoro objaviti.
“Pročitao nam je pismo i želeo je da shvatimo što mu je u glavi. Rekao je da se s tim borio zadnjih 48 sati”, naveo je jedan od izvora.
Ubrzo nakon poziva, šef osoblja Bele kuće pozvao je više predstavnika Bele kuće i informirsao ih o odluci.
Bajden i potpredsednica Kamala Haris tog su dana već bili razgovarali nekoliko puta, rekao je dobro upućeni izvor.
U 13 sati i 46 minuta Bajden je javnosti objavio svoju odluku.
Kako piše Gardijan, Barak Obama, sa kojim je Bajden imao napet odnos od kada je Obama nagovorio svog bivšeg potpredsednika da se povuče u korist Hilari Klinton u predsedničkoj trci 2016. godine, takođe je bio predmet Bajdenovog stresa i nezadovoljstva.
Kako su se zidovi zatvarali, Bajdenovo raspoloženje nije moglo popraviti ni to što se Tramp radovao njegovoj nesreći. Tramp je likovao na Maga skupu u Grand Rapidsu, dok je Bajden sedeo „na dosadnoj plaži i gledao talase“.
Bivši američki predsednik je uživao u Bajdenovoj muci, nazivajući ga „prevarantom“ i tvrdeći da šefovi Demokratske stranke očajnički pokušavaju da ga izbace sa glasačkog listića.
U međuvremenu, ni Bajdenov tim nije bio ništa mudriji. Novinar Tajmsa, Kenet Vogel, otkrio je da su 30 minuta pre zvanične objave Bajdenovi saradnici užurbano zvali delegate, moleći ih da javno podrže Bajdena u pokušaju da spasu njegovu kampanju. Bilo je prekasno.
Niko ne zna kada je tačno doneo odluku, ali čini se da je kasno u subotu Bajden konačno došao do zaključka da nema izbora osim da ponovi reči koje mu je većina demokrata govorila u prethodnih nekoliko dana.
„Verujem da je u najboljem interesu moje stranke i zemlje da se povučem.“ Pozvao je dvojicu svojih najbližih savetnika, Majka Donilona i Stiva Rićetija, u kuću za odmor i zajedno su „duboko u noć“ napisali pismo o povlačenju, piše NYT.
Udžbenici iz istorije će zabeležiti 13:46, 21. jula 2024. – trenutak kada je saopštenje objavljeno.
Možda će proći neko vreme pre nego što saznamo razmeru emocionalne dubine koju je Bajden morao da iskopa da bi napisao „bolno pismo“. Kako je rekao u njemu, predsedništvo je bila „najveća čast“ njegovog života, a sada se opraštao od njega.
Ali to je bilo tada.
Četrdeset osam sati je prošlo.
Počinje nova era.